Анастасия Климентиевна ? (Долгая) - Индекс потомака
Из пројекта Родовид
2
21/2 <1+1+?+?+?> ♀ Параскева Федорівна Довга (Бублик) [Довгі]Свадба: <2> ♂ Феодосій Павлович Федон Бублик [Бублики з Капустинець] b. 18 март 1851 d. > 1900
Смрт: 10 децембар 1916, Капустинці, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Сахрана: 11 децембар 1916, Капустинці, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
У багатьох її дітей восприємником при хрещенні виступає Федір Миронов Бутенко, що дає підстави припустити, що він її родич.
"Федон Павлович був прямим продовжувачем нашого роду. Він рано одружився на Парасці Довгій (односельчанці) і став господарювати. Мій дідусь був обдарований тесляр і столяр. Весною, літом чи в осінь він господарював на своєму наділові, а в зимку столярував, робив верстаті, столи, діжки і другі господарчі речі. Я його не пам'ятаю, а батько розповідав, що дідусь Федон був середнього росту, русявий, жвавий, за натурою справедливий. У дворі був повний порядок. Держав дідусь Федон, в більшості, дві корови, які використовувались ним, як робоча худоба, і мав молоко. А молока йому треба було багато, бо в нього було багато малих дітей. Як свідчив Іван Гнатович Козуб, сусід по селу, у дідуся Федона та бабусі Параски народилось 19 дітей. Правда, вони довго не жили, мерли малими. Вижило і стали дорослими лише троє: наш батько, та його дві сестри. Батька було названо в пам'ять про діда Павлом, а дівчат Орисею та Явдошкою. Явдошка померла 17-ти літньою дівчиною від запалення легенів, а Орися, пішовши заміж за односельчанина померла вже матір'ю багатьох дітей в злиднях та горі ще при цараті."
+ + +
Упокой, Боже, Параскеву і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 1 јун 1861, церковь Архистратига Михаила, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 3 март 1864, церковь Архистратига Михаила, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 7 новембар 1871, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
3
151/3 <2+2> ♀ Евдокия Феодосьевна Бублик [Бублики]"Федон Павлович був прямим продовжувачем нашого роду. Він рано одружився на Парасці Довгій (односельчанці) і став господарювати. Мій дідусь був обдарований тесляр і столяр. Весною, літом чи в осінь він господарював на своєму наділові, а в зимку столярував, робив верстаті, столи, діжки і другі господарчі речі. Я його не пам'ятаю, а батько розповідав, що дідусь Федон був середнього росту, русявий, жвавий, за натурою справедливий. У дворі був повний порядок. Держав дідусь Федон, в більшості, дві корови, які використовувались ним, як робоча худоба, і мав молоко. А молока йому треба було багато, бо в нього було багато малих дітей. Як свідчив Іван Гнатович Козуб, сусід по селу, у дідуся Федона та бабусі Параски народилось 19 дітей. Правда, вони довго не жили, мерли малими. Вижило і стали дорослими лише троє: наш батько, та його дві сестри. Батька було названо в пам'ять про діда Павлом, а дівчат Орисею та Явдошкою. Явдошка померла 17-ти літньою дівчиною від запалення легенів, а Орися, пішовши заміж за односельчанина померла вже матір'ю багатьох дітей в злиднях та горі ще при цараті."
+ + +
Упокой, Боже, Євдокію і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 14 децембар 1877, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Свадба: <3> ♀ Єлизавета Андріївна Кужільна (Бублик) [Кужільні з Ташані] b. 10 мај 1877 d. 20 октобар 1940
Смрт: 7 јул 1947, Капустинці, Ковалівський район, Полтавська область, УРСР, СРСР
Сахрана: >7 јул 1947, Горянське кладовище, Капустинці, Ковалівський район, Полтавська область, УРСР, СРСР
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
Можливо названий на честь преподобного Павла Латрійського, день пам'яті якого Стара, Свята Церква святкує 15 грудня.
+ + +
Упокой Боже Павла і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 21 март 1880, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
+ + +
Упокой Боже, Мотрону і учини її в раю, де лики святих Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 28 новембар 1881, церковь Архистратига Михаила, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 3 јул 1883, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
+ + +
Упокой, Боже, рабу твою Марту і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія.Хришчанство крштење: 7 октобар 1887, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 31 август 1890, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
"Федон Павлович був прямим продовжувачем нашого роду. Він рано одружився на Парасці Довгій (односельчанці) і став господарювати. Мій дідусь був обдарований тесляр і столяр. Весною, літом чи в осінь він господарював на своєму наділові, а в зимку столярував, робив верстаті, столи, діжки і другі господарчі речі. Я його не пам'ятаю, а батько розповідав, що дідусь Федон був середнього росту, русявий, жвавий, за натурою справедливий. У дворі був повний порядок. Держав дідусь Федон, в більшості, дві корови, які використовувались ним, як робоча худоба, і мав молоко. А молока йому треба було багато, бо в нього було багато малих дітей. Як свідчив Іван Гнатович Козуб, сусід по селу, у дідуся Федона та бабусі Параски народилось 19 дітей. Правда, вони довго не жили, мерли малими. Вижило і стали дорослими лише троє: наш батько, та його дві сестри. Батька було названо в пам'ять про діда Павлом, а дівчат Орисею та Явдошкою. Явдошка померла 17-ти літньою дівчиною від запалення легенів, а Орися, пішовши заміж за односельчанина померла вже матір'ю багатьох дітей в злиднях та горі ще при цараті."
+ + +
Упокой, Боже, Ірину і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 29 новембар 1892, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
+ + +
Упокой, Боже, рабу твою Варвару і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 31 октобар 1899, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Хришчанство крштење: Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
+ + +
Упокой, Боже, Наталію і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія4
Хришчанство крштење: 2 новембар 1901, Положаївська церква святої Трійці, Переяславський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 11 јун 1925, Старокостянтинів, УСРР, СРСР, за офіційною версією загинув під час стрибків через перешкоду верхи на коні
Сахрана: >11 јун 1925, Старокостянтинів, УСРР, СРСР, місце поховання невідоме, про похорон була замітка в місцевій газеті
"Про таких молодих хлопців, як брат мого прадіда, красний козак вільної України Кузьма Павлович Бублик (1901-1925), один з перших комсомольців Полтавщини, зокрема в Пирятинському повіті, представник Капустинської гілки Бирлівського роду Бубликів, загиблий у 24 роки вже ніхто і не згадує. А саме з них, з людей їх революційного покоління такі штуки як комсомол і компартія, так само як і багато чого іншого, в т.ч. освіти, культури, літератури, театру в селах округи і починалось. Але як потім в 1930х і далі правильно казали брати Кузьми, "наш брат загинув за радянську владу - але не за таку". Нащадки козаків, воїнів Христових Подніпров'я з діда-прадіда, які мріяли про краще життя для простого робочо-християнського народу вільної України, а зовсім не про те, що іроди і душогуби прикриваючись їхнім іменем будуть руйнувати храми, грабувати і убивати людей ... У Бога всі живі, Військо Боже - Військо Вічне... Господи, Бог-Христос, Красний Козаче, Добрий Учителю і Київський Чудотворче, помилуй нас грішних молитвами блаженних красних козаків діда Кузьми і діда Якова, наших дідів-прадідів і всіх святих!..."
"Послухайте казку про красного козака Кузьму Бублика, якого любили батько й мати і який пішов із Вічним Військом за Правду України в Степу воювати... Жив да був собі козак, він Кузьмою звався, у дитинстві охрестивсь, в козаки подався... Був козаком непростим, обраним з дитинства, був відзначений Христом, постраждав від свинства... Був нащадком козаків, загнаних в кріпацтво... Ось такі тоді вступали в Червоне Козацтво... Нагрішили тоді всі, хто з людей знущався, хто гріхи тоді чинив і Бога цурався... Але якби не було, треба далі жити, путі Бога пізнавать й подвиги чинити... Де носило козака, це ніхто не знає, про це люди вже забули, мо лиш Бог згадає... Пройшов з Військом по Степу, козаки хвалили, потім Бог його прибрав, не стало й могили... Ось така ото вона, Правда України, що гуляє по Степу, охраня руїни... Ви згадайте козака, що Кузьмою звався, він багато кого спас, коли в Степ подався... У Степу живуть козаки, і Кузьма наш серед них, Отаману лиш коряться, що создав і цих і тих... Прославляють Христа-Бога, Отамана всіх царів, що вернув на Подніпров'я Військо Красних Козаків!... Військо Боже, Військо Грізне, непідлегле нікому, Військо Вічне, Військо Красне, служить Богу одному!"
+ + +
Упокой Боже Кузьму і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСмрт: >6 јун 1904, Капустинці, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
У сім'ї її згадували в т.ч. під іменами Марфа, Марта, Мавра, Марфуша.
Зі спогадів С.П.Бублика: "Першою родилася дівчинка Марфуша, але, не доживши і року, - померла"
+ + +
Упокой Боже, Марфу і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <4> ♀ Параскева Данилівна Кайданник (Бублик) [Кайданники]
Хришчанство крштење: 5 октобар 1905, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Свадба: <5> ♀ Марія Йосипівна Мужиківська Красножон [Красножони] b. 10 јануар 1907 d. 1930, Капустинцы, Бырловский район, Прилуцкий округ, Полтавская область, УССР, СССР
Свадба: <6> ♀ Галина Степанівна Бурковська (Бублик) [Бурковські] b. 20 август 1907 d. 1 март 1970, Капустинцы, Бырловский район, Прилуцкая округа, УССР, СССР
Свадба: <4!> ♀ Параскева Данилівна Кайданник (Бублик) [Кайданники] , Капустинцы, Яготинский район, Киевская область, УССР, СССР, скорее всего гражданский брак
Смрт: 1 април 1999, Шрамківка, Драбівський район, Черкаська область, Україна
Сахрана: 3 април 1999, Горянське кладовище, Капустинці, Яготинський район, Київська область, Україна
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
Зображення:SimjaBublykiv-1926k.jpg |
||
Бублик Яків Павлович, блаженний дід Яків з Капустинець - заслужений вчитель і довгожитель, свідок подій 20 ст. (колективізації, голодовки, репресій, окупації), які чудом пережив з Божою поміччю, після чого казав "старі люди правду кажуть - є Бог на світі", також його життя і світогляд, тихий український робочо-християнський нонкомформізм характеризує вислів "крім усіх ваших партій єсть така партія - Партія Бога". Один з печальників, молитвенників і заступників землі Яготинської з мирян, переймався массовою загибеллю людей у 1920х-1940х рр., яку спостерігав довкола, печалився і просив у Бога, щоб люди пам'ятали про кожного загиблого, адже всі українці, русини Київщини і все людство - одна родина. В процесі власних світоглядних пошуків зумів примирити в собі українців різних світоглядів (комуністів і націоналістів, віруючих і атеїстів, українців і неукраїнців) як людей, які рівні перед Богом вже одним тим, що вони люди. Поєднував у собі козацтво, русинство і українство, сприймаючи Україну такою як вона є.
+ + +
Упокой Боже Якова і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 25 април 1909, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Свадба: <7> ♀ Ганна Макарівна Григорівна Шабалтасна (Андрусенко, Бублик) [Шабалтасні з Капустинець] b. 25 август 1916 d. 18 новембар 1990, Капустинцы, USSR, Sowjetunion
Смрт: 18 април 1995, Київ, Україна
Сахрана: 18 април 1995, Київ, Україна
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
|||
+ + +
Упокой Боже Семена і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <8> ♀ Мария Петровна ? (Бублик) [?]
Хришчанство крштење: 23 март 1912, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 22 јун 1966, Тамбов, РРФСР, СРСР
Сахрана: >22 јун 1966, Тамбов, РРФСР, СРСР
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-1930.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-2.jpg |
|
Зображення:Bublyk-Vasyl-17-04-1936.jpg |
|||
Зображення:Bublyk-Vasyl-15-02-1946.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-1.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-3.jpg |
+ + +
Упокой Боже Василя і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <9> ♀ Тамара Архипівна Більська (Бублик) [Більські]
Хришчанство крштење: 4 март 1915, Капустинці, Капустинська волость, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 1 јул 1941, Перемишльський район, Львівська область, УРСР, СРСР, загинув
Сахрана: Перемишль, Львівська область, УРСР, СРСР, місце поховання невідоме
Батьки християнин-власник села Капустинець Павло Федотов Бублик і законна жона його Єлизавета Андрієва, обоє православні.
Восприємники деревні Ташані християнин Даниїл Андрієв Кужільний і козачка села Капустинець Іуліанія Ігнатова Карпенко.
Таїнство хрещення здійснював отець Григорій Білінський.
Учився в технікумі готельного господарства в Києві, призваний на срочну службу. У 1938-1939 рр. служив на заході Українського господарства. Загинув у перші дні радянсько-німецької війни.
+ + +
Упокой Боже Данила і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <10> ♀ Ковалёва (Бублик) [Ковалёвы]
Свадба: <11> ♀ Валентина ? (Бублик) [?]
Хришчанство крштење: 18 март 1918, Архангело-Михайлівська церква села Капустинець, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 11 фебруар 1994, Орел, РФ
Сахрана: 11 фебруар 1994, Орел, РФ
Названий в честь святого Іоанна, день пам'яті 8 травня.
Батьки козак Павло Федотов Бублик і законна жона його Єлизавета Андрієва, обоє православні.
Восприємники деревні Ташані християнин Данило Андрієв Кужільний і жона солдата Наталія Филипова Волошина.
+ + +
Упокой Боже Івана і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <12> ♀ Клара Олександрівна Мартинова (Бублик) [Мартинови] b. 12 март 1924 d. 19 новембар 2002
Хришчанство крштење: 20 мај 1922, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Капустинська волость, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, УСРР
Смрт: 2 октобар 2008, Київ, Україна
Сахрана: 3 октобар 2008, Київ, Україна
5
371/5 <16+5> ♀ Галина Яківна Бублик [Бублики]Смрт: ~ 1928, Горянське кладовище, Капустинці, Бирлівський район, Прилуцька округа, УСРР, СРСР
Даних про хрещення немає. Померла малою у віці 1-3 роки, начебто від запалення легень. Похована в селі Капустинці, поряд із матір'ю.
+ + +
Упокой Боже Галину і прости їй вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини її, разом з її рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи їй причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: ~4 новембар 1929, Капустинцы, Бырловский район, Прилуцкий округ, УССР, СССР
Свадба: <13> ♂ Иван Михайлович Гончаренко [Гончаренки с Заднепровья] b. 19 јун 1923 d. 25 август 2011, Kniazhychi, Kiev Oblast, Ukrainian SSR, USSR
Брачно одобрење: <13!> ♂ Иван Михайлович Гончаренко [Гончаренки с Заднепровья] b. 19 јун 1923 d. 25 август 2011, Kniazhychi, Kiev Oblast, Ukrainian SSR, USSR
Смрт: 5 август 2007, Шрамковка, Черкасская область, Драбовский район, Украина
Сахрана: 7 август 2007, Шрамковка, Черкасская область, Драбовский район, Украина
Свадба: <15> ♂ ? (Бублик) [?]
Смрт: 2019, Самара, РФ
Свадба: <16> ♀ Сенченко (Бублик) [Сенченки]
Смрт: 18 новембар 1994, Київ, Україна
"Сергій в 1959 році закінчив Украінську сільськогосподарську академію, працював за фахом інженера механіка в Бориспільському райоб'єднанні “Сільгосптехніка”, потім в Киівському обласному об'єднанні та республіканському об'єднанні “Укрсільгосптехніка”."
+ + +
Упокой Боже Сергія і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСмрт: ~ 1970, Таджикська РСР, СРСР
Народжений в Одесі в 1941 році, невдовзі після його народження на фронті загинув його рідний батько, красний бойовий козак, український радянський прикордонник Данило Бублик. По батьку нащадок старих козацько-християнських родів Полтавщини і Київської Русі-України, грішних але вільних людей по волі Божій, а не царській чи панській, представників цивілізації воїнів Христових обох берегів Дніпра.
Зі спогадів батькового брата Семена Павловича Бублика:
"Доля іншіх синів Павла Федоновича склалася по-різному і вони розбрелися по всьому білому світу. Так Василь закінчив Тамбовське кавалерійське училище, одружився і там залишився служити. Данило закінчив Одеський харчовий технікум, але, відслуживши службу в арміі, працював в органах чекістом, мешкав у Львові.
Велика вітчизняна війна залишила крівавий слід в нашій родині. Ще на її початку загинув Данило. Залишив він молоду красиву дружину Тамару Архипівну Бельську, яка в скорому часі народила сина Славіка. Оселилася Тамара в Одесі в квартирі своєі мами.
Загибель Данила, поранення Василя, знущання поліцаів в роки окупаціі підірвало здоров'я нашого батька Павла Федоновича. В 1947 році на семидесятому році життя він помер."
Виріс і пішов за прикладом свого батька на військову службу, у частини спецпризначення. За спогадами рідних загинув в 1970х рр. під час військового конфлікту на кордоні Таджикистану. Судячи за все нащадків в нього не залишилось і на цьому ця гілка роду Бубликів перервалась. Правда відома також якась сумнівна сімейна історія, що можливо у нього була дівчина, яка мала від нього дитину. В усякому разі про це нічого певного не відомо.
+ + +
Упокой Боже В'ячеслава і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія6
Смрт: 7 март 2022, Київ, Україна
7
491/7 <38+21> ♂![](/rodovid/um.gif)
![](/rodovid/um.gif)
8
581/8 <52+27> ♂ Пужаев [Пужаевы]Категорије страница: Закріпачені козаки | Домові козаки | Родові козаки | Приписні християни | Приписні християни Пирятинського повіту | Приписні християни Полтавської губернії | Приписні християни Російської імперії | Приписні християни | Приписні християни Пирятинського повіту | Приписні християни Полтавської губернії | Приписні християни Російської імперії | Військові | Червоні козаки | Співробітники НКВС | Приписні християни | Приписні християни Пирятинського повіту | Приписні християни Полтавської губернії | Приписні християни Російської імперії