Марина Мотрона ? (Кайданник, Бублик) - Индекс потомака
Из пројекта Родовид
Свадба: <1> ♂ Пантелеймон Григорьевич Кайданник [Кайданники] b. 1796 d. < 1832
Свадба: <2> ♂ Иван Максимович Бублик [Бублики] b. < 1832 d. > 1832
В 1832 році, як вдова капустинського селянина Панька Кайданника одружилась з селянином графа Румянцева із села Слобода Іваном Максимовичем Бубликом. (з метричних книг).
+ + +
Упокой, Боже, козачку твою Мотрону і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші козаки Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія2
31/2 <1+1> ♂ Тимофей Пантелеймонович Кайданник [Кайданники]Хришчанство крштење: 5 јул 1822, церковь Архистратига Михаила, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Восприємники при хрещенні Василь Кайданник і Євдокія, жінка Іллі Карпенка.
Записаний двічі (також 13.06.1821).Свадба: <3> ♂ Павло Кирилович Бублик [Бублики з Бирлівки] b. изм 1809 и 1810 d. 24 фебруар 1894
Хришчанство крштење: 8 септембар 1823, церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: ~ 1861, Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Восприємники при хрещенні Пилип Диба і Євдокія, жінка Іллі Карпенка.
За спогадами Семена Павловича Бублика, викладеними у праці "Наша родословна": "Наш рід веде свій початок від Бублика Павла, який прибув з села Бирлівки в село Капустенці Пирятинського повіту Полтавскоі губерні десь біля 200 років тому назад, тобто в другій половині XVIII сторічча. Причиною його прибуття в село Капустенці було одруження — він пристав у прийми до Кайданниковоі (ймення не встановлено). Кайданникова була дочка заможнього козака, тому Павло Бублик, наш пращур, став відразу теж заможним селянином. В його володінні з'явилося до 20 гектарів землі, в тому числі біля 2х гектарів лісу та сінокосу. Його велике подвір'я було на так званій “Підгорі” села, що розкинулась поблизу річки Супій.
Павло Бублик, як відомо з переказів, був фізично здоровий чоловік і любив та умів господарювати. Від його одруження народилося та виросло чотирі сини і одна дочка. Хлопців було названо — Олексієм, Лукашем, Терешком та Федоном, а дочку — Явдохою. Своім ростом і фізичною силою більшевсього удався в свого батька Лукаш. Та він відправився на жительство в село Бирлівку — родину батька. Явдоха пішла заміж в село Фарбовано за Вакуленка, якого через знатність дружини, фарбованці стали називати Бубликом. Хлопці Олексій, Терешко та Федон залишилися в Капустенцях, господарювали разом з батьком.
Згодом, коли нашому пращуру було років з п'ятдесят, померла його дружина Кайданникова і він одружився вдруге на якійсь Пікулевій."
+ + +
Упокой, Боже, козачку твою Ганну і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші козаки Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія3
121/3 <2+3> ♂ Лука Павлович Бублик [Бублики]Хришчанство крштење: 19 октобар 1842, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Свадба: <4> ♀ Евфимия Васильевна ? (Бублик, Лабузная) [?]
Хришчанство крштење: 12 фебруар 1846, церква Архістратига Михаїла, Капустинці, Капустинська волость, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: < 1888
Сахрана: < 1888
Свадба: <5> ♀ Параскева Федорівна Довга (Бублик) [Довгі] b. 1852 d. 10 децембар 1916
Хришчанство крштење: 18 март 1851, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: > 1900, Капустинці, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Зареєстрований по документам як християнин (крестьянин) села Капустинці Пирятинського повіту Полтавської губернії Російської імперії, посполитий (кріпак) Ташанської економії графа Румянцева. За родинними переказами нібито сильно випивав, однією з причин чого ймовірно було важке і безпросвітне життя як і у більшості людей регіону, помер досить молодим (хоч дати народження і смерті кажуть про протилежне, можливо йшлося про когось іншого).
Судячи за даними метричних книг був охрещений як Федір (або був брат Федір, народжений 18.03.1851, тоді Федот народився пізніше). В сім'ї, особливо в старшому віці його знали як Федона (дід Федон).
6 травня 1878 року був восприємником при хрещенні Миколи, сина приписного християнина села Капустинець Дорофія Сампсонова Кайданника.
24 листопада 1879 року був восприємником при хрещенні Якова, сина приписного християнина Дорофія Сампсонова Кайданника.
Згадки
З книги спогадів Семена Павлович Бублика, "Наша родословна":
"Павло Бублик, як відомо з переказів, був фізично здоровий чоловік і любив та умів господарювати. Від його одруження народилося та виросло чотирі сини і одна дочка. Хлопців було названо — Олексієм, Лукашем, Терешком та Федоном, а дочку — Явдохою. Своім ростом і фізичною силою більше-всього удався в свого батька Лукаш. Та він відправився на жительство в село Бирлівку — родину батька. Явдоха пішла заміж в село Фарбовано за Вакуленка, якого через знатність дружини, фарбованці стали називати Бубликом. Хлопці Олексій, Терешко та Федон залишилися в Капустенцях, господарювали разом з батьком.
Згодом, коли нашому пращуру було років з п'ятдесят, померла його дружина Кайданникова і він одружився вдруге на якійсь Пікулевій. Вона принесла йому в своій утробі п'ятого незаконного сина Тимофія. Через деякий час Олексій, Терешко та Федон, після іх одруження, одержавши від батька наділи по 2,5 гектара землі, були відділені, а Тимофій, як найменший син (хочь і незаконний) залишився жити при батькові Павлу. Та коли Тимофій став дорослим і одружився, померла у нашого пращура і друга дружина Пікульша. Старий і немощний Павло Бублик опинився в біді. Тимофій був людина нечесна, хитра і злодійкувата. Довідавшись, що Павло йому батько нерідний, а Олексій, Терешко та Федон зовсім не брати, Тимофій став нишком землю спродувати, а самого Павла зобижати. Дійшло до того, що пращур став проситися до найменшого свого рідного сина Федона, щоб той його погодував до смерті. Федон його і прийняв, але пращур уже був без землі, іі Тимофій спродав.
Федон Павлович був прямим продовжувачем нашого роду. Він рано одружився на Парасці Довгій (односельчанці) і став господарювати. Мій дідусь був обдарований тесляр і столяр. Весною, літом чи в осінь він господарював на своєму наділові, а в зимку столярував, робив верстаті, столи, діжки і другі господарчі речі. Я його не пам'ятаю, а батько розповідав, що дідусь Федон був середнього росту, русявий, жвавий, за натурою справедливий. У дворі був повний порядок. Держав дідусь Федон, в більшості, дві корови, які використовувались ним, як робоча худоба, і мав молоко. А молока йому треба було багато, бо в нього було багато малих дітей. Як свідчив Іван Гнатович Козуб, сусід по селу, у дідуся Федона та бабусі Параски народилось 19 дітей. Правда, вони довго не жили, мерли малими. Вижило і стали дорослими лише троє: наш батько, та його дві сестри. Батька було названо в пам'ять про діда Павлом, а дівчат Орисею та Явдошкою. Явдошка померла 17-ти літньою дівчиною від запалення легенів, а Орися, пішовши заміж за односельчанина померла вже матір'ю багатьох дітей в злиднях та горі ще при цараті.
І так по лінії Федона Павловича залишився єдиний наш батько, а ваш дідусь і прадідусь — Павло Федонович — продовжувач нашого чесного роду Бубликів. Він родився 5 грудня (старий стіль) 1877 року. Як розповідав батько, він рано, ще хлопчиком почав трудитися, допомагаючи своєму батькові та матері. Спочатку корови пас, а потім і робив ними все, що треба було по господарству. А вже в 13-15 років ходив на заробітки на “Чорноморію”, під Одесу до німців-колоністів та в Крим на Таврію, де наймитував у кулаків. В 16-19 років зкоштував він і шахтарського хліба, роблячи на “юзовських” шахтах Донбаса коногоном, саночником та забойщиком. Всі свої заощадження Павло батрак і шахтар регулярно пересилав додому для покращення господарства, але його батько Федон на старість запив і іх в основному пропивав. Єдине, що залишилось по-батькові то це — життєвий досвід. Батько було часто розповідав, як він ходив по світу та як йому було тяжко зовсім неписьменному, неграмотному. Він тоді твердо собі сказав: якщо коли будуть і в мене діти, то вони повинні бути грамотними!"
Про Федона Павловича у своїй книзі спогадів згадує його земляк Іван Гнатович Козуб у своїй книзі "Доба і доля":
"Тимофій Бублик (Гогло, з походження росіянин) - усіма знаний злодій - не міг поткнутися на ті гулянки, особливо, якщо там був уже згадуваний Пилип Коваль. Він не давав йому проходу зі своїми "проханнями" розтлумачити до пуття, як кожушок діда Федона та опинився на ньому: "Невже ото ти залазив через горище до дідової хижки? Хіба ж ти не здогадувався, що кожушок буде тобі затісний? ..." Гогло червонів і ладнався тікати, а Пилип, як Сірко за писанням листа турецькому султанові, єхидно усміхався: "То ти вже й нагулявся? Чи, може, сердишся на мене? Та до чого ж тут я! Адже не я впізнав того кожушка, а дід Федон! - і навздогін Гоглу летіли в'їдливі вигуки, вибухи сміху""
"Хати Тишків, Карпенків та Бубликів ми оббігали швидко, собак у їхніх дворах не було, і давали вони не так щедро: якісь пиріжки або пампушки."
+ + +
Упокой, Боже, Федона і учини його в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <6> ♀ Васса Мартинівна ? (Бублик) [?]
Згадка в книзі І.Г.Козуба "Доба і доля"
"Та найчастіше взимку збиралися по хатах: у Івана Козяренка (Тишка), рідше в Дем'яненків, Терешка Бублика, в Хомишиного Йосипа, Степана Гайдая та інших"
+ + +
Упокой, Боже, раба твого Терентія і учини його в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія.Свадба: <7> ♂ Вакуленко [Вакуленки]
Хришчанство крштење: 11 фебруар 1856, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Вийшла заміж за Вакуленка у село Фарбоване. У зв'язку з тим, що батько Євдокії був досить відомою людиною в окрузі, її чоловіка і родину у Фарбованому по-вуличному звали Бубликами.
+ + +
Упокой, Боже, Євдокію і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія4
281/4 <4+5> ♀ Евдокия Феодосьевна Бублик [Бублики]"Федон Павлович був прямим продовжувачем нашого роду. Він рано одружився на Парасці Довгій (односельчанці) і став господарювати. Мій дідусь був обдарований тесляр і столяр. Весною, літом чи в осінь він господарював на своєму наділові, а в зимку столярував, робив верстаті, столи, діжки і другі господарчі речі. Я його не пам'ятаю, а батько розповідав, що дідусь Федон був середнього росту, русявий, жвавий, за натурою справедливий. У дворі був повний порядок. Держав дідусь Федон, в більшості, дві корови, які використовувались ним, як робоча худоба, і мав молоко. А молока йому треба було багато, бо в нього було багато малих дітей. Як свідчив Іван Гнатович Козуб, сусід по селу, у дідуся Федона та бабусі Параски народилось 19 дітей. Правда, вони довго не жили, мерли малими. Вижило і стали дорослими лише троє: наш батько, та його дві сестри. Батька було названо в пам'ять про діда Павлом, а дівчат Орисею та Явдошкою. Явдошка померла 17-ти літньою дівчиною від запалення легенів, а Орися, пішовши заміж за односельчанина померла вже матір'ю багатьох дітей в злиднях та горі ще при цараті."
+ + +
Упокой, Боже, Євдокію і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <8> ♂ Єлизавета Семенівна Добровольська (Бублик) [Добровольські з Капустинець]
Смрт: 29 новембар 1875, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Сахрана: 29 новембар 1875, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 29 новембар 1875, церковь Архистратига Михаила, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 14 децембар 1877, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Свадба: <9> ♀ Єлизавета Андріївна Кужільна (Бублик) [Кужільні з Ташані] b. 10 мај 1877 d. 20 октобар 1940
Смрт: 7 јул 1947, Капустинці, Ковалівський район, Полтавська область, УРСР, СРСР
Сахрана: >7 јул 1947, Горянське кладовище, Капустинці, Ковалівський район, Полтавська область, УРСР, СРСР
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
Можливо названий на честь преподобного Павла Латрійського, день пам'яті якого Стара, Свята Церква святкує 15 грудня.
+ + +
Упокой Боже Павла і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <10> ♀ ? (Бублик) [?] b. < 1917
Свадба: <11> ♀ Анастасія Максимівна Завалій (?, Бублик) [Завалії]
Свадба: <12> ♀ ? (Бублик) [?]
Хришчанство крштење: 14 април 1879, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Капустинська волость, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: Капустинці, Яготинський район, Київська область, УРСР, СРСР
Сахрана: Горянське кладовище, Капустинці, Яготинський район, Київська область, УРСР, СРСР
Приписний християнин села Капустинці Пирятинського повіту Полтавської губернії Російської імперії. Восприємники при хрещенні реєстровий козак села Капустинців Ігнатій Андрієв Даценко і Мотрона Ігнатієва Швединенкова.
В Маркіяновій хаті були ставні, які закривались зсередини, доволі дивно для того часу, деяким людям страшно ночувати. Хата стояла навпроти нової школи поряд з Кайданниками (Ковалями) на горі коло саду. Був свій сад, яблуки, груші. Дід Маркіян був трохи скупуватий, баба Настя пригощала грушами і яблуками.
Капустинський сад був на хуторі, він жив ближче до Горянського кладовища.
Замітки у краєзнавчому музеї села Капустинці
"Луценко Олексій Якович, перший комсомолець-тракторист села Капустинців біля трактора "Фордзона" 26 травня 1926 року. Артільці Бублик А., Довгий І., Бублик М.О. - садівник:
Жив у селі Капустинці.
Був садівником у колгоспі, була своя олійниця, була дуже смачна олія і добрі сорти яблук, які зараз немає. Помер у 1950х рр.
Судячи з фото у музеї підписаного М.О. Бублик і перебору Бубликів, які мешкали у цей період у Капустинцях можна припустити, що Маркіян Бублик і Мартин Бублик - це одна й та ж особа, можливо з іменем Мартемьян і що батьком Маркіяна був Олексій Павлович Бублик. Тоді вірним виявляється і звертання до Данила Маркіяновича Бублика з боку Семена Павловича Бублика як до троюрідного брата.
Згадки у книзі І.Г.Козуба "Доба і доля"
Іван Гнатович Козуб у своїх спогадах "Доба і доля" пише:
"Або бралися за животи, згадуючи про неписьменного Маркіяна Бублика, котрий мав звичку заходити до волості, як мовиться, "з понтом". Зайшовши, брав там газету і вдавав, ніби читає. Та Добровольський Семен - от же єхида! - "підкузьмив" його, зауваживши: "Що ж ти, Маркіяне, газету держиш догори ногами?" Чи то й справді так він її тримав, чи ні, але відтоді таки довгенько обминав і волость, і людей, що були свідками його конфузу. Селяни, як водиться, швидко довідалися про цей трапунок і за найменшої нагоди "розпитували": "А розкажи-но, Маркіяне, як же воно було?" Він правда, не губився. Маючи хист до побрехеньок, і сам розповідав усілякі, ясна річ "невигадані" пригоди про себе, свою родину чи когось іншого, і то з найсерйознішим виглядом. Слухачі незмінно вибухали реготом, сміявся і сам Маркіян. Був він ледачкуватий, бозна з чого жив, проте як кажуть, "фасон тримав": був скорий на вигадки та щедрий на сміх. І через багато років, уже по революції, він так само серйозно й щоразу з новими подробицями "згадував" як його синові, робітникові на будівництві, Сталін подарував (чомусь у Петербурзі) свою люльку, мовляв "Не забувай мене, хлопче!", і як потім увесь Петербург дивився на ту люльку, коли син палив"
+ + +
Упокой, Боже, раба Твого Мартина і учини його в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 21 март 1880, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
+ + +
Упокой Боже, Мотрону і учини її в раю, де лики святих Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 10 јун 1881, церква Архістратига Михаїла, Капустинці, Капустинська волость, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Хришчанство крштење: 28 новембар 1881, церковь Архистратига Михаила, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Свадба: <13> ♂ Жінка Івана ? (Бублик) [?]
Хришчанство крштење: 18 април 1883, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 3 јул 1883, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
+ + +
Упокой, Боже, рабу твою Марту і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія.Свадба: <14> ♀ Евфросиния Николаевна Буряк (Бублик) [Буряки]
Хришчанство крштење: 21 јун 1885, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Бублик Иван Терентьевич прав. Жен. Пирятинский с. Капустинец ранен 07.11.1914 1031 16493
+ + +
Упокой, Боже, Івана і учини його в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 7 октобар 1887, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Хришчанство крштење: 31 август 1890, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
"Федон Павлович був прямим продовжувачем нашого роду. Він рано одружився на Парасці Довгій (односельчанці) і став господарювати. Мій дідусь був обдарований тесляр і столяр. Весною, літом чи в осінь він господарював на своєму наділові, а в зимку столярував, робив верстаті, столи, діжки і другі господарчі речі. Я його не пам'ятаю, а батько розповідав, що дідусь Федон був середнього росту, русявий, жвавий, за натурою справедливий. У дворі був повний порядок. Держав дідусь Федон, в більшості, дві корови, які використовувались ним, як робоча худоба, і мав молоко. А молока йому треба було багато, бо в нього було багато малих дітей. Як свідчив Іван Гнатович Козуб, сусід по селу, у дідуся Федона та бабусі Параски народилось 19 дітей. Правда, вони довго не жили, мерли малими. Вижило і стали дорослими лише троє: наш батько, та його дві сестри. Батька було названо в пам'ять про діда Павлом, а дівчат Орисею та Явдошкою. Явдошка померла 17-ти літньою дівчиною від запалення легенів, а Орися, пішовши заміж за односельчанина померла вже матір'ю багатьох дітей в злиднях та горі ще при цараті."
+ + +
Упокой, Боже, Ірину і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 29 новембар 1892, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
+ + +
Упокой, Боже, рабу твою Варвару і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 31 октобар 1899, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Хришчанство крштење: 10 новембар 1902, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Смрт: 26 април 1906, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Сахрана: 26 април 1906, Капустинцы, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
+ + +
Упокой, Боже, рабу Твою Мотрону і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
+ + +
Упокой, Боже, Наталію і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія5
451/5 <21+14> ♂ Дмитрій Іванович Бублик [Бублики]Фонд Р-2192 ПОСЛУЖНЫЕ СПИСКИ И ЛИЧНЫЕ ДЕЛА КОМАНДНОГО И НАЧАЛЬСТВУЮЩЕГО СОСТАВА СОВЕТСКОГО ВОЕННО-МОРСКОГО ФЛОТА
Опись 4 (начало) Личные дела офицеров. 1917-1940 гг. 4630 ед.хр.
342 43702 БУБЛИК Даниил Маркиянович 16
Хришчанство крштење: 2 новембар 1901, Положаївська церква святої Трійці, Переяславський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 11 јун 1925, Старокостянтинів, УСРР, СРСР, за офіційною версією загинув під час стрибків через перешкоду верхи на коні
Сахрана: >11 јун 1925, Старокостянтинів, УСРР, СРСР, місце поховання невідоме, про похорон була замітка в місцевій газеті
"Про таких молодих хлопців, як брат мого прадіда, красний козак вільної України Кузьма Павлович Бублик (1901-1925), один з перших комсомольців Полтавщини, зокрема в Пирятинському повіті, представник Капустинської гілки Бирлівського роду Бубликів, загиблий у 24 роки вже ніхто і не згадує. А саме з них, з людей їх революційного покоління такі штуки як комсомол і компартія, так само як і багато чого іншого, в т.ч. освіти, культури, літератури, театру в селах округи і починалось. Але як потім в 1930х і далі правильно казали брати Кузьми, "наш брат загинув за радянську владу - але не за таку". Нащадки козаків, воїнів Христових Подніпров'я з діда-прадіда, які мріяли про краще життя для простого робочо-християнського народу вільної України, а зовсім не про те, що іроди і душогуби прикриваючись їхнім іменем будуть руйнувати храми, грабувати і убивати людей ... У Бога всі живі, Військо Боже - Військо Вічне... Господи, Бог-Христос, Красний Козаче, Добрий Учителю і Київський Чудотворче, помилуй нас грішних молитвами блаженних красних козаків діда Кузьми і діда Якова, наших дідів-прадідів і всіх святих!..."
"Послухайте казку про красного козака Кузьму Бублика, якого любили батько й мати і який пішов із Вічним Військом за Правду України в Степу воювати... Жив да був собі козак, він Кузьмою звався, у дитинстві охрестивсь, в козаки подався... Був козаком непростим, обраним з дитинства, був відзначений Христом, постраждав від свинства... Був нащадком козаків, загнаних в кріпацтво... Ось такі тоді вступали в Червоне Козацтво... Нагрішили тоді всі, хто з людей знущався, хто гріхи тоді чинив і Бога цурався... Але якби не було, треба далі жити, путі Бога пізнавать й подвиги чинити... Де носило козака, це ніхто не знає, про це люди вже забули, мо лиш Бог згадає... Пройшов з Військом по Степу, козаки хвалили, потім Бог його прибрав, не стало й могили... Ось така ото вона, Правда України, що гуляє по Степу, охраня руїни... Ви згадайте козака, що Кузьмою звався, він багато кого спас, коли в Степ подався... У Степу живуть козаки, і Кузьма наш серед них, Отаману лиш коряться, що создав і цих і тих... Прославляють Христа-Бога, Отамана всіх царів, що вернув на Подніпров'я Військо Красних Козаків!... Військо Боже, Військо Грізне, непідлегле нікому, Військо Вічне, Військо Красне, служить Богу одному!"
+ + +
Упокой Боже Кузьму і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСмрт: >6 јун 1904, Капустинці, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
У сім'ї її згадували в т.ч. під іменами Марфа, Марта, Мавра, Марфуша.
Зі спогадів С.П.Бублика: "Першою родилася дівчинка Марфуша, але, не доживши і року, - померла"
+ + +
Упокой Боже, Марфу і учини її в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <15> ♀ Параскева Данилівна Кайданник (Бублик) [Кайданники]
Хришчанство крштење: 5 октобар 1905, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Свадба: <16> ♀ Марія Йосипівна Мужиківська Красножон [Красножони] b. 10 јануар 1907 d. 1930, Капустинцы, Бырловский район, Прилуцкий округ, Полтавская область, УССР, СССР
Свадба: <17> ♀ Галина Степанівна Бурковська (Бублик) [Бурковські] b. 20 август 1907 d. 1 март 1970, Капустинцы, Бырловский район, Прилуцкая округа, УССР, СССР
Свадба: <15!> ♀ Параскева Данилівна Кайданник (Бублик) [Кайданники] , Капустинцы, Яготинский район, Киевская область, УССР, СССР, скорее всего гражданский брак
Смрт: 1 април 1999, Шрамківка, Драбівський район, Черкаська область, Україна
Сахрана: 3 април 1999, Горянське кладовище, Капустинці, Яготинський район, Київська область, Україна
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
Зображення:SimjaBublykiv-1926k.jpg |
||
Бублик Яків Павлович, блаженний дід Яків з Капустинець - заслужений вчитель і довгожитель, свідок подій 20 ст. (колективізації, голодовки, репресій, окупації), які чудом пережив з Божою поміччю, після чого казав "старі люди правду кажуть - є Бог на світі", також його життя і світогляд, тихий український робочо-християнський нонкомформізм характеризує вислів "крім усіх ваших партій єсть така партія - Партія Бога". Один з печальників, молитвенників і заступників землі Яготинської з мирян, переймався массовою загибеллю людей у 1920х-1940х рр., яку спостерігав довкола, печалився і просив у Бога, щоб люди пам'ятали про кожного загиблого, адже всі українці, русини Київщини і все людство - одна родина. В процесі власних світоглядних пошуків зумів примирити в собі українців різних світоглядів (комуністів і націоналістів, віруючих і атеїстів, українців і неукраїнців) як людей, які рівні перед Богом вже одним тим, що вони люди. Поєднував у собі козацтво, русинство і українство, сприймаючи Україну такою як вона є.
+ + +
Упокой Боже Якова і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 25 април 1909, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Свадба: <18> ♀ Ганна Макарівна Григорівна Шабалтасна (Андрусенко, Бублик) [Шабалтасні з Капустинець] b. 25 август 1916 d. 18 новембар 1990, Капустинцы, USSR, Sowjetunion
Смрт: 18 април 1995, Київ, Україна
Сахрана: 18 април 1995, Київ, Україна
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
|||
+ + +
Упокой Боже Семена і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <19> ♀ София Бутенко (Кулинская, Бублик) [Бутенки]
Хришчанство крштење: 1912, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Смрт: 1944, Капустинцы, Яготинская район, Киевская область, УССР, СССР
Сахрана: 1944, Капустинцы, Яготинская район, Киевская область, УССР, СССР
+ + +
Упокой, Боже, раба твого Дмитрія і учини його в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія.Свадба: <20> ♀ Мария Петровна ? (Бублик) [?]
Хришчанство крштење: 23 март 1912, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 22 јун 1966, Тамбов, РРФСР, СРСР
Сахрана: >22 јун 1966, Тамбов, РРФСР, СРСР
Зображення:SimjaBublykiv-1926.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-1930.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-2.jpg |
|
Зображення:Bublyk-Vasyl-17-04-1936.jpg |
|||
Зображення:Bublyk-Vasyl-15-02-1946.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-1.jpg |
Зображення:Bublyk-Vasylj-Pavlovych-3.jpg |
+ + +
Упокой Боже Василя і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: 28 октобар 1914, Капустинская церковь Архистратига Михаила, Пирятинский уезд, Полтавская губерния, Российская империя
Свадба: <19!> ♀ София Бутенко (Кулинская, Бублик) [Бутенки]
Хришчанство крштење: 10 новембар 1914, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: >16 март 1998, Капустинці, Яготинський район, Київська область, Україна
Брав участь у війні 1941-1945 рр. Є дані на http://podvig-naroda.ru.
Згадки
Бублик Григорий Иванович (1914.11.10,Киевск.обл.,Яготинск.р-н,с.Капустинцы--,1998) на 1998.03.16 житель: Украина Киевск.обл.,Володарск.р-н,с.Капустинцы
- http://rosgenea.ru/?alf=2&serchcatal=%C1%F3%E1%EB%E8%EA&name=%C3%F0%E8%E3%EE%F0%E8%E9%20%C8%E2%E0%ED%EE%E2%E8%F7&r=5
- http://podvig-naroda.ru/
+ + +
Упокой, Боже, раба твого Григорія і учини його в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія.Свадба: <21> ♀ Тамара Архипівна Більська (Бублик) [Більські]
Хришчанство крштење: 4 март 1915, Капустинці, Капустинська волость, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 1 јул 1941, Перемишльський район, Львівська область, УРСР, СРСР, загинув
Сахрана: Перемишль, Львівська область, УРСР, СРСР, місце поховання невідоме
Батьки християнин-власник села Капустинець Павло Федотов Бублик і законна жона його Єлизавета Андрієва, обоє православні.
Восприємники деревні Ташані християнин Даниїл Андрієв Кужільний і козачка села Капустинець Іуліанія Ігнатова Карпенко.
Таїнство хрещення здійснював отець Григорій Білінський.
Учився в технікумі готельного господарства в Києві, призваний на срочну службу. У 1938-1939 рр. служив на заході Українського господарства. Загинув у перші дні радянсько-німецької війни.
+ + +
Упокой Боже Данила і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСмрт: УРСР, СРСР
Також ймовірно про нього є дані на http://podvig-naroda.ru.
+ + +
Упокой, Боже, раба Твого Олександра і учини його в раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила; усопші раби Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <22> ♀ Ковалёва (Бублик) [Ковалёвы]
Свадба: <23> ♀ Валентина ? (Бублик) [?]
Хришчанство крштење: 18 март 1918, Архангело-Михайлівська церква села Капустинець, Пирятинський уїзд, Полтавська губернія, Російська імперія
Смрт: 11 фебруар 1994, Орел, РФ
Сахрана: 11 фебруар 1994, Орел, РФ
Названий в честь святого Іоанна, день пам'яті 8 травня.
Батьки козак Павло Федотов Бублик і законна жона його Єлизавета Андрієва, обоє православні.
Восприємники деревні Ташані християнин Данило Андрієв Кужільний і жона солдата Наталія Филипова Волошина.
+ + +
Упокой Боже Івана і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСвадба: <24> ♀ Клара Олександрівна Мартинова (Бублик) [Мартинови] b. 12 март 1924 d. 19 новембар 2002
Хришчанство крштење: 20 мај 1922, Капустинська церква Архістратига Михаїла, Капустинська волость, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, УСРР
Смрт: 2 октобар 2008, Київ, Україна
Сахрана: 3 октобар 2008, Київ, Україна
6
601/6 <31+16> ♀ Галина Яківна Бублик [Бублики]Смрт: ~ 1928, Горянське кладовище, Капустинці, Бирлівський район, Прилуцька округа, УСРР, СРСР
Даних про хрещення немає. Померла малою у віці 1-3 роки, начебто від запалення легень. Похована в селі Капустинці, поряд із матір'ю.
+ + +
Упокой Боже Галину і прости їй вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини її, разом з її рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи їй причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяХришчанство крштење: ~4 новембар 1929, Капустинцы, Бырловский район, Прилуцкий округ, УССР, СССР
Свадба: <25> ♂ Иван Михайлович Гончаренко [Гончаренки с Заднепровья] b. 19 јун 1923 d. 25 август 2011, Kniazhychi, Kiev Oblast, Ukrainian SSR, USSR
Брачно одобрење: <25!> ♂ Иван Михайлович Гончаренко [Гончаренки с Заднепровья] b. 19 јун 1923 d. 25 август 2011, Kniazhychi, Kiev Oblast, Ukrainian SSR, USSR
Смрт: 5 август 2007, Шрамковка, Черкасская область, Драбовский район, Украина
Сахрана: 7 август 2007, Шрамковка, Черкасская область, Драбовский район, Украина
Свадба: <27> ♂ ? (Бублик) [?]
Смрт: 2019, Самара, РФ
Свадба: <28> ♀ Сенченко (Бублик) [Сенченки]
Смрт: 18 новембар 1994, Київ, Україна
"Сергій в 1959 році закінчив Украінську сільськогосподарську академію, працював за фахом інженера механіка в Бориспільському райоб'єднанні “Сільгосптехніка”, потім в Киівському обласному об'єднанні та республіканському об'єднанні “Укрсільгосптехніка”."
+ + +
Упокой Боже Сергія і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшеніяСмрт: ~ 1970, Таджикська РСР, СРСР
Народжений в Одесі в 1941 році, невдовзі після його народження на фронті загинув його рідний батько, красний бойовий козак, український радянський прикордонник Данило Бублик. По батьку нащадок старих козацько-християнських родів Полтавщини і Київської Русі-України, грішних але вільних людей по волі Божій, а не царській чи панській, представників цивілізації воїнів Христових обох берегів Дніпра.
Зі спогадів батькового брата Семена Павловича Бублика:
"Доля іншіх синів Павла Федоновича склалася по-різному і вони розбрелися по всьому білому світу. Так Василь закінчив Тамбовське кавалерійське училище, одружився і там залишився служити. Данило закінчив Одеський харчовий технікум, але, відслуживши службу в арміі, працював в органах чекістом, мешкав у Львові.
Велика вітчизняна війна залишила крівавий слід в нашій родині. Ще на її початку загинув Данило. Залишив він молоду красиву дружину Тамару Архипівну Бельську, яка в скорому часі народила сина Славіка. Оселилася Тамара в Одесі в квартирі своєі мами.
Загибель Данила, поранення Василя, знущання поліцаів в роки окупаціі підірвало здоров'я нашого батька Павла Федоновича. В 1947 році на семидесятому році життя він помер."
Виріс і пішов за прикладом свого батька на військову службу, у частини спецпризначення. За спогадами рідних загинув в 1970х рр. під час військового конфлікту на кордоні Таджикистану. Судячи за все нащадків в нього не залишилось і на цьому ця гілка роду Бубликів перервалась. Правда відома також якась сумнівна сімейна історія, що можливо у нього була дівчина, яка мала від нього дитину. В усякому разі про це нічого певного не відомо.
+ + +
Упокой Боже В'ячеслава і прости йому вся согрєшенія вольнії і невольнії і учини його, разом з його рідними, близькими, друзями, земляками і благодійниками у раю, де лики святих, Господи, і праведники сіяють яко світила, даруючи йому причастя вічних Твоїх благих і Твого безкінечного і блаженного життя насолоду; усопші люди Твої упокой, презираючи їх всі согрєшенія7
Смрт: 7 март 2022, Київ, Україна
8
781/8 <66+34> ♂![](/rodovid/um.gif)
![](/rodovid/um.gif)
Категорије страница: Закріпачені козаки | Домові козаки | Родові козаки | Приписні християни | Приписні християни Пирятинського повіту | Приписні християни Полтавської губернії | Приписні християни Російської імперії | Родові козаки | Домові козаки | Закріпачені козаки | Реєстрові християни | Приписні християни | Приписні християни Пирятинського повіту | Приписні християни Полтавської губернії | Приписні християни Російської імперії | Військові | Червоні козаки | Співробітники НКВС | Приписні християни | Приписні християни Пирятинського повіту | Приписні християни Полтавської губернії | Приписні християни Російської імперії